Anterior în Haven.
FBI, cine ești?
Poliția Haven! Tu cine ești?
FBI, ești surd?
Îmi pare rău. Ești în regulă?
E în regulă.
N-am simțit.
Chiar nu simți durere?
Nu.
Tu trebuie să fii Duke.
Nu vorbesc cu polițiștii.
Chiar dacă-s polițiști pe care-i plac.
Știu poza asta.
O știi?
Crima pustiului din Colorado.
Seamănă cu tine.
Da, știu.
Ăsta nu-i primul lucru ciudat pe care l-am văzut în Haven, Nathan,
și nu-s aici decât de o săptămână.
Poți să-mi spui ce se întâmplă?
Fiecare oraș are câteva schelete în dulap.
Asta-i în dulap al naibii de mare.
Tatăl tău tocmai mi-a oferit o slujbă.
Ce i-ai spus?
Am spus că o să mă gândesc.
Ar putea fi o idee bună.
Problema e că ți-e teamă că se vor întoarce?
Nu.
S-au întors.
Și mi-e teamă că de data asta nu vor pleca.
Iubito, tocmai am reparat capacul.
Caprice e aproape gata să plece cu mareea.
Poate că într-o zi, tu și cu mine vom naviga spre insule?
- E în regulă, în regulă. Cum te simți, Ray?
Obosit. Sunt bine, mulțumesc.
Rezistă acolo, bine?
Bine, Lilly. O să plec acasă.
Dar ne vedem săptămâna viitoare.
Gata? Și unu, doi...
- Ce mai face William în dimineața asta? - Trei...
Astăzi e Lebron James, nu-i așa, William?
Doctorul va da doctoriile. Mă ajuți cu prânzul?
Salată de pui astăzi.
Mănâncă bine ei. Mai bine ca mine.
Trebuie. Au nevoie că stomacul să fie plin că să tolereze medicamentele.
La naiba!
Asta nu-i bine. Lasă-mă să te ajut.
Nu! Contaminezi totul.
Dumnezeule!
Frumos lucrat la apelul doamnei cu pisică de dimineață.
Cine știa că am asemenea talent
cu femeile bețe în halate?
Eu nu.
Și am făcut o treabă destul de bună
cu pescarul ăla furios.
Odată ce ai reușit să-i pui pantalonii.
Da, asta a ajutat.
Viața polițistului local.
Nu uita, sunt împrumutată.
Vei rămâne.
Așa crezi?
Cel mai bun mod de a afla dacă mama ta a trecut pe aici
e să fii polițist local.
Dacă nu cumva ești gata să renunți la anchetă aia.
Știi că nu.
M-am gândit că dacă eram în Haven
cazurile ar fi mai...
Tulburătoare.
Am înțeles.
Vom afla mai multe în curând.
Dar știi, nu-ți subestima
talentele cu lucrurile mărunte.
Talentele?
Un polițist local n-ar fi pus probabil toate pisicile
în aceeași cutie.
N-am avut decât o cutie.
Și oricum, au încăput toate.
Data viitoare, uită-te în jur.
De ce, am ratat ceva?
Clasa a patra a dnei Nelson te-a urmărit din școală.
Doamne, crezi că i-am speriat?
Cred că au râs de s-au prăpădit.
Nathan, ești acolo, scumpule?
Spune, Laverne.
Am primit un telefon despre probleme la Freddy.
Am plecat.
Ce e Freddy?
Glumești.
Haven are un spital de boli mintale?
Asta-i în grăunte de nisip pe plajă.
- Cine-i Q. Frederikson? - Un respectabil vânzător local de mașini,
până într-o zi când a anunțat că poate respira ca peștele.
Și a dispărut în mare.
Lasă-mă să ghicesc: asta a fost în timpul tulburărilor?
Nu. Era doar nebun.
Soția sa a fondat Freddy, pe proprietatea lui.
Slavă Domnului că ați venit.
- Ce se întâmplă? - N-am idee.
Eram în bucătărie, am auzit țipete.
Am intrat în sala comună. Medicamentele drului Lucassi
erau peste tot. Morgan era acolo încercând să calmeze pe toată lumea.
Laverne? Avem nevoie de întăriri
- și de un medic, la Freddy. - Ce se întâmplă, scumpule?
Pacienții au preluat azilul.
- Morgan? - Unde-s doctorii?
- Cine răspunde aici? - El.
Ăsta-i dr Lucassi.
Traducerea: BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.addic7ed.com
Sezonul 1, episodul 3.
Bine, haide, continua să mergi pe aici.
Nu e ca o soție plictisită.
- Nu-l putem împușca pe doctor. - Nu.
Și nu putem intra în camera aia.
Deci...
De ce ne furișăm către el?
Pentru că Haven nu are o echipă SWAT.
Are o doamnă la dispecerat ce-ți spune, scumpule.
Așa că urmăm protocolul FBI.
- Și anume? - Abordarea verbală a suspectului,
- atenuare și ușurare. - Să vorbim cu el?
- Da. - Grozav.
Doctor Lucassi, sunt agent FBI...
Pleacă. Am de muncă!
- Planul b? - Atât de mult de muncă!
Crezi că am putea... Crezi că l-am putea electrocuta?
Nu cred că un singur pistol cu electrozi ar fi de ajuns.
Așa încât, improvizez.
Bine...
Eter?
Impresionant.
L-am reținut pe doctor în zona de așteptare la Freddy, până la sosirea medicilor.
Vrem că A.J. să vină să ia o mostră
și vezi dacă Millikin poate salva ceva
de pe camerele de securitate înainte de a fi distruse.
Ea a făcut o numărătoare a pacienților.
Am pierdut vreunul?
Trei. Și trebuie să ajungem la ei imediat.
Doctor Lucassi e un om bun.
E puțin înfierbântat, dar n-ar face rău unei muște.
Cei trei care au fugit, erau cu el în cameră
când s-a vărsat "sucul junglei."
Dacă le-a făcut și lor ce i-a făcut și lui?
Da, dar chiar crezi că un medicament vărsat poate face asta?
Am văzut și mai rău.
Am fost la facultate.
- Bine, ce crezi? - Tipul ăsta arată diferit.
Cum, diferit?
Diferit că... ca o aromă specială de nebunie Haven.
- Ți-a plăcut. - Ce să-mi placă?
Ciudățenia.
Speri că e ceva ciudat. De asta mai ești încă aici.
Nu, sunt încă aici, pentru că o femeie care a fost aici
putea fi mama mea, și aș vrea să aflu.
Bine. Și te învârti în mașină misterioasă...
- Stai, Nathan. - S-a raportat că borfașii
au furat lucruri de pe linia de spălare,
inclusiv două perechi de chiloți, patru șosete și două maieuri gri...
De ce ar avea nevoie pacienții evadați?
Un tricou și o pălărie moale.
Slavă Domnului!
Încă mai sunt aici! Îl țin pe fiul meu în spate!
Salut!
William mereu a avut inimă de copil.
Și eu aș putea face asta dacă eram mai tânăr încântat
ca el.
Lilly?
Ce dracu?
Prăpădiții ăia. Cum ai ieșit?
Ray. Ce e cu frigiderul?
12 beri,
două ketchup-uri și nicio legumă?
Nu te va ajuta la colesterol, dragoste.
Ray? Ești bine?
Da. Da. Tu ești bine?
Așa cred. E ciudat.
Mergeam pe Harkness. Am fost în spital?
Erai.
Cum te simți acum?
Puțin dezorientată, dar bine. Mi-e foame.
Bine. O să ne fac niște...
Nimic. N-am nimic.
E în regulă. Poate începem cu un sărut?
Salut.
Bună.
Deci ești florar?
Și partea asta de nordest e grozavă pentru a cultiva vie.
Floarea asta frumoasă...
este o Wisteria Sinensis. O plantă spectaculoasă.
Grozav.
- Ce? - Îmi amintesc...
Margarete gerbera... gura leului.
Orhidee.
Bine. Nathan. Nathan mă poți ajuta aici?
Sunt ocupat!
Stai! Oprește-te.
Ce crezi că s-a întâmplat cu tipii ăștia?
Excesul de salivă e complet normal.
E efectul secundar al medicamentelor.
- Deși s-ar putea să fie deshidratați. - Te simți bine?
Pentru că acum câteva minute, nu te simțeai bine.
Mă simt bine.
Totuși mă înfior gândindu-mă la ce comportament m-a adus aici.
William are nevoie de ajutorul meu. Mă poți dezlega?
În regulă, dați-i drumul.
Da.
Mulțumesc.
De ce sunt oamenii ăștia aici?
Păi, îi aducem înapoi.
Știi, se jucau pe trambulină.
Ăștia doi sunt în stare catatonică de gradul trei.
Dl Sperry n-a mai vorbit sau mișcat, de 16 ani.
Era bine până acum un moment. Tu nu erai prea bine.
Doctore, a fost o vărsare de medicamente.
Poate că i-au făcut pe ei mai bine și pe tine... mai rău.
Și ciudat de puternic.
- Ce făceam? - Urlai în legătură cu munca ta.
- Și despre contaminare. - Sunt cumva, obsedat
de curățenie. Poate că cele întâmplate
mi-a amplificat predilecția și a îndepărtat inhibițiile.
Deși, nu-mi pot imagina doctoriile mele făcând așa ceva.
Cel puțin, fiecare s-a întors așa cum era.
Lilly e încă dispărută.
- Ea e catatonică? - Nu. Dar poate fi violentă.
Extrem de violentă.
Lilly a fost muzician...
Și acum are boala obsesiei.
Apropiată de PTSD, numai că mai rău.
De asta a fost internată?
Când simte că muzica... îi scapă,
devine extrem de frustrată. Și distructivă.
- Ray McBreen? - Doctor Lucassi.
Mă întrebam când o să apăreți.
Indiferent ce ai făcut pentru Lilly, îți mulțumesc.
Se simte bine?
E grozavă. Intrați.
Lil! Dragoste?
La naiba.
Trebuie să se fi schimbat la loc.
- Cum? Se simțea bine! - Nu știu. Încă.
Vreo idee unde ar fi putut dispărea?
Dacă și-a revenit cum era... în orice loc cu un pian.
De ce?
- Vrea să compună muzica. - Bine. S-o găsim.
Stai, Nathan. Poate ar trebui să-i testăm medicamentele,
- să ne asigurăm că ele-s de vină. - Și dacă nu, atunci ce facem?
- E un test simplu. - Bine, voi doi faceți asta.
Da.
O s-o găsim.
De ce piane?
Îi place să compună la ele. Spunea că ele simt bine.
- Bine? - Nu vreau să discut asta.
Ray, vorbește-mi.
Lilly... lui Lilly îi place să scrie muzică.
Într-o zi, un director muzical a auzit unul din cântecele sale.
A spus că dacă ar mai putea scrie încă unul, am avea un contract mare.
L-a vrut... l-a vrut perfect.
Și eu la fel.
Am dus-o cu mașina în locul ei preferat pentru a compune.
Eram așa de entuziasmați, n-am fost atent și...
am ieșit de pe drum în râul Penobscot.
Abia am scăpat cu viață.
Mi-a luat alte opt minute să o scot afară.
Ei spun că dacă apa n-ar fi fost atât de rece,
ar fi fost moartă cerebral.
În schimb, este...
Așa cum este.
Din cauza mea.
Ofițere...
Ai avut vreodată un membru al familiei
dispărut din cauza Alzheimer-ului?
Eu da. Crud, nu e destul ca să descriu.
Aș vrea să opresc asta.
Volum și concentrație identice.
Să ne rugăm să obținem delta măsurabil în wataj.
Delta măsurabil în wataj?
Carne și electricitate. Asta suntem.
Bineînțeles, sunt sigur că sunt câteva energii ne măsurabile, cum ar fi sufletul.
Crezi în asta?
Cu câteva secole în urmă, cei mai buni savanți ai lumii
erau convinși că pământul era plat.
Toto ce au văzut la el, era plat. Dar a fost?
Nu. Le-a fost doar frică să...
își deschidă ochii și să navigheze.
Poți să-mi dai ochelarii de protecție de acolo, te rog?
Stai! Ce faci?
- Metodă științifică. - Ieși afară de acolo!
Riscul calculat este critic la marile descoperiri.
Doctore, trebuie să ieși de acolo!
De ce nu merge? Ce e diferit?
De unde ai luat ăla?
- Vine cu Happy Meal. - Da, bine.
Bine, m-ai prins. Nate,
Scupper a renunțat la el.
Voiam să decorez barca cu el.
Am nevoie de un permis pentru asta, ofițere,
sau va fi în regulă?
Știi ce e uimitor, Nate?
E faptul că ai obținut o insignă, și ai început să mă hărțuiești.
Pentru că ești un infractor mărunt.
O să verific înăuntru.
Noul partener?
Nu știu, parcă îmi plăcea mai mult cel vechi.
Lasă-mă să te întreb ceva: ea știe...
adică, știe ea că nu ești...
un bărbat adevărat?
Adică, știe de lucrurile pe care le-ai făcut?
E aici.
O zi frumoasă, Nate.
Asta am obținut de pe camera de supraveghere.
Asta ar trebui să fie împrăștierea.
Doar le-am scăpat pe jos, și...
- am simțit ceva. - Bine, să dăm înapoi
chiar înainte de a le scăpa. Acolo.
Stai... asta-i William?
El... deja ține mingea.
Nathan, oricare e cauza, s-a întâmplat înainte de a le împrăștia.
A fost ceva invizibil.
- Bine. Ascultă... - Nu știu dacă a fost un gaz
sau un virus, sau a fost ceva ciudat,
dar când am verificat înregistrarea, ne-am gândit că a fost...
Audrey, am găsit-o pe Lilly.
Cum se simte?
Încearcă să cânte la pian.
Nu am putut-o aduce la normal, totuși.
Să te ducem înapoi la Freddy, iubire.
E... contagios?
Cum se împrăștie?
Nathan? Ești acolo?
Nathan! Nathan, ce s-a întâmplat? Unde...
Unde-s Ray și Lilly?
Ce se întâmplă aici? Nathan!
Ai cerut întăriri?
Nathan.
Nathan, nu...
Rahat.
Nimic.
Nathan. Ce tot spui?
I-am înconjurat pe petrecăreți.
Încerc să obțin legătură cu Nathan.
În regulă, trebuie să aflăm care e cauza.
Nu mă pot gândi decât la un numitor comun.
- Care? - Nu care. Cine.
Lilly.
Audrey, ești acolo, scumpo?
Am obținut un semnal de la mașina lui Nathan, este în port.
Grozav.
Uite, Nathan...
Ar trebui să te gândești să treci pe decafeinizată, amice.
Cum e să simți? Soarele?
E bine.
- Ce faci? - Cum e să simți asta?
Vorbești de lucrurile pe care le-am făcut?
Nu-s nimic în comparație cu ce ai făcut tu.
- Cine? - Lucrurile pe care le faci încă.
Mie!
Îmi pare rău că a trebuit să fac asta, Nathan.
- Te simți bine? - Da, sunt bine.
Vorbeam cu Nathan.
Nimic.
N-am simțit nimic.
- Ce se întâmplă? - Vreau să-l ții aici.
- Nu. - E bolnav, Duke.
Știam asta.
Asta-i altceva, bine? Ceva...
S-a întâmplat ceva cu el.
E contagios?
Întreb.
Nu, nu știu. În regulă? Dar știu pe cineva
care este și dacă nu ajung la ea curând,
va face mai mulți ca el.
Bine, deci trebuie să plec.
N-o să...
Asta-i partea în care mă ajuți, da?
Amintește-ți cine te-a salvat de închisoare?
Aveam o zi așa de frumoasă!
Ofițer Parker, sunt doctor Lucassi.
- Ați avut noroc s-o găsiți pe Lilly? - Încă nu.
Pot să te întreb ceva?
Când s-a întâmplat totul, Lilly cânta la pian?
Da. Se pare că mi-o reamintesc
începând de fapt să cânte ceva. De ce întrebi?
Conform lui Nathan, ea cânta
și la Shiny Scupper... sau cel puțin, încerca.
- Și? - Cel puțin e un numitor comun.
Știi... vreau să mă uit în camera ei.
Dă-mi drumul.
Nu cred. Ești în pauză.
Ce dracu s-a întâmplat cu tine?
Bine.
Continuă să faci asta, și o să te rănești.
Am uitat. Ești special.
Nu te poți răni.
Cel puțin eu nu sunt parazit.
Asta e bună!
Să folosești oameni...
...așa cum faci tu mereu.
Ai de gând să o folosești și pe Audrey?
Bineînțeles că o s-o faci!
Sigur că da. Cu asta te ocupi!
Nu poți să mă rănești, mai ții minte?
Cred că se ascund pe barca lui Ray.
Se numește "The Caprice".
Da. În regulă, mulțumesc.
Nu e ancorat în niciunul din porturile locale.
Sunt puțin surprinsă că își permite așa o frumusețe de barcă.
Din ce mi-a spus în timpul vizitelor,
bunicul său a abandonat-o când familia McBreen
a șters-o din Haven acum mulți ani.
Scuză-mă.
Nicio problemă. Mă duc să văd dacă localizez barca.
Bine. Alo?
Da. Frumoasa Adormită s-a trezit.
Iar eu nu mai vreau să fiu Făt Frumos.
Am luat-o, nu?
Cum te simți?
Nu știu ce e mai rău:
S-o iei razna sau să rămâi cu mintea întreagă.
- Ce-ți amintești? - Shiny Scupper.
Asta e tot.
Lilly cânta la pian acolo.
Da. De ce?
Cred că muzica ei provoacă asta.
- Nu, nu cred că... - Zău, Nathan.
Nu e doar faptul că sunt incitata de ciudățenii.
Nici n-am zis că ar fi.
Dar nu cred că Lilly provoacă astea.
De ce?
Ray s-a așezat lângă ea la pian
și a început să cânte.
Stai...Ray a făcut-o?
Am niște muzică pentru călătorie.
Aretha împreună cu Ray Charles.
"Spirit in the Dark".
Ray?
Ce s-a întâmplat cu oamenii de la bar?
A fost cumplit. Eu am făcut asta?
Tu? Nu. Nu.
Tu ai făcut-o? Doamne, Ray!
- E în regulă. - Nu e în regulă.
Nu se poate să continui așa.
Desigur.
Ray a fost la Freddy. L-am văzut pe înregistrare.
El trebuie să fi schimbat acei oameni,
dar a plecat atât de repede că nici nu și-a dat seama.
Cred că știu ce face el acum.
Lil...
Nu vreau să te pierd din nou.
Nu vreau să fac rău oamenilor.
Nici eu nu vreau să le fac.
Bine?
Nicio vorbă lui Lilly sau Ray.
Cred că trebuie s-o găsim pe Caprice.
Știu eu unde e barca.
- Grozav! Unde? - Vă duc la ea.
Nu. Doar noi.
Bine, las-o baltă.
Duke, dacă știi și nu ne spui,
am putea să te trimitem la închisoare.
Nu, nu puteți.
Și sincer, m-am cam plictisit de atâtea amenințări.
Având în vedere că am fost atacat de un polițist...
Dl Crocker.
Te sfătuiesc să faci reclamație.
Nu-mi stă în caracter, Nathan.
Și de ce vrei să vii?
Pentru că sunt cetățean de treabă.
Și vreau să știu ce dracului se întâmplă pe aici.
Asta ar putea să funcționeze.
Cel puțin până ieșim de aici...
La dracu.
Rezistă, iubito. Rezistă.
Te aduc eu înapoi într-o clipă.
Ți-ai revenit.
Bună, Ray.
Tu ești!
Nu!
Nu, nu, nu. Vin și eu.
Înțelegerea a fost că tu să faci ce spunem noi.
Iar eu spun să stai aici.
Așteaptă...
Iar oamenii de la Scupper
și-au revenit în același timp cu tine.
Deci oamenii care îl aud pe Ray sunt afectați
pe aceeași durată de timp.
Da, dar tu te-ai pierdut pentru două ore
iar oamenii de la Freddy timp de patru ore.
Ce anume îl micșorează?
Nu, întrebarea e, ce anume îl prelungește?
Acum îmi doresc ca Haven să aibă o echipă de intervenție rapidă.
Jos! Jos! Jos!
Ce s-a întâmplat?
Lucassi l-a supraîncărcat pe Ray, l-a aruncat în mașină
și a bălmăjit ceva cum că îl aduce înapoi.
Și tu?
Ține-o aici până ne întoarcem noi.
Ai luat-o pe aia cu "cetățeanul de treaba" prea în serios!
Rămânem aici, bine?
Lilly e sigură că Lucassi a venit aici?
Unde altundeva din moment ce știe ce poate să facă Ray.
Nathan, Lucassi vrea să-și ajute pacienții mai mult decât orice pe lume.
- E un doctor bun. - Și în prezent,
- mai nebun ca un șobolan. - Da, mai e și asta.
- S-ar putea să meargă. - Ce?
Să-l folosească pe Ray să-și vindece pacienții.
Dacă nu îl poate ține sub control măcar e în siguranță.
E un mare dacă. Ascultă la cel care a prins frică.
Ai dreptate.
S-ar putea să avem o problemă.
Stați acolo. Aici e steril.
Bine. Bine. Doctore?
Nu o face.
Îți dai seama ce poate face omul ăsta?
- Da, da. - Am nevoie de creierul lui. Este...
este... o lume cu totul nouă.
Ai dreptate. Avem nevoie să-l înțelegem.
Dacă putem.
Am explorat creierul timp de 20 de ani...
...20 de ani am explorat creierul.
Putem să scutim...familiile de durerea
de a-i vedea pe cei dragi cum dispar din amintirea lor...
Devii din ce în ce mai bună.
Electricitatea. La tine a făcut minuni.
Da...
Ray, mă transform.
Am nevoie de un instrument muzical.
Nu! Fără muzică.
- Lil. - Nu.
De ce?
De ce? Ai fost la un pas de a-ți fi deschis capul.
Nu te pot lăsa să-ți riști viața, viețile altor oameni.
Nu mai suport!
Putem să ne izolăm undeva.
- Tot e prea riscant. - Nu, nu. Iubito...
Nu-mi pasă.
Nu vreau să te pierd.
Promite.
Promite-mi!
Când a început totul?
Nu știu.
M-am oprit din cântat când s-a îmbolnăvit Lilly.
N-am avut-o în mine.
La Freddy a fost prima oară când s-a întâmplat.
Nu era așa.
Asta e barca bunicului tău?
Da.
A venit aici pe ea.
Știi, mereu mi-a zis să stau departe de muzică.
Cred...cred că el știa.
Eu am crezut că el detestă rock and roll-ul.
Doctore, dacă obiectivul e în siguranță în singurătate,
o bărcuță în ocean n-ar însemna un risc acceptabil?
Ba da.
Doctore, Ray e special...
Sunt conștient de starea dl McBreen.
Și ai dreptate, e special.
Deasemenea, mai e și un bărbat care vrea să fie împreună cu soția lui.
Deci dacă îi lăsăm să plece cu barca,
poate că asta e ceea ce trebuie să facem.
Poate că acolo trebuie să fie
și poate că acolo va descoperi că...
Că pământul nu e plat?
"Roșu dimineața, deliciul marinarilor?"
E bine că tu rămâi aici.
- Da. - O să fii bine?
Cu caricatura asta de echipaj? Da, o să fiu bine.
Ai adus multe instrumente.
Atâta vreme cât vei cânta la ele departe, pe mare.
Da. Și când se va putea,
vom face popasuri scurte pe coastă.
Poate să ajutăm alți oameni. Să vedem lumea.
- Mulțumesc. Cu plăcere. Gata.
- Voiam să-ți cer scuze. - Da? Pentru?
Că m-am dat la tine ca un mucos.
Ești bucățica ruptă
din cineva căreia i-am vândut flori acum mulți ani.
Cine?
Margarete, gura leului și orhidee.
Îmi amintesc flori, nu și nume.
Gata, mateloți! Dați-i drumul!
Era cumva prin 1983?
- Cred că da. - Stai, cum o chema?
- Nu știu. - Nu, nu! Te rog, te rog!
Te rog. Poți să te gândești puțin?
Lucy. Cred că era Lucy.
Nu vei spune nimănui, nu-i așa?
Ce?
Despre mine, că sunt un cetățean de treabă.
Nu, nu. Secretul tău e în siguranță la mine.
Mulțumesc. Mulțumesc pentru ajutor.
Am să vă trimit factura.
Iau dublu pentru munca de noapte!
Mă bucur că am putut să ajut.
Problemele s-au întors, nu?
Da. Așa cred.
Lucy.
Doamna din poză. E Lucy. Mi-a spus dl Sperry.
Lucy. E un început.
Da.
Bine, știi ce? Admit că
mă cam excită chestiile ciudate.
- Vrei să le repari. - Nu, sunt doar cazuri.
Cazuri foarte, foarte interesante.
Păi, poate mă repari și pe mine într-o zi.
Nu prea cred. Nimeni nu poate să te repare.
Nathan, unde ai fost dragule? A sunat doctorul Lucassi.
Și mai multă vânzoleală la Freddy.
Trei pacienți au dispărut.
Cred că e mai bine să vezi ce se întâmplă.
Da, da. Locul ăla...e o nebunie.
Chiar trebuie să se adune.
Traducerea: BlackAmber-Dorula/SubTeam © 2010 www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.sddic7ed.com